Leder
Kommunistisk Politik 8, 2008
Det parlamentariske system minder undertiden om det amerikanske retsvæsens gangsterbekæmpelse: De store forbrydere straffes ikke for deres gerninger, som mord, vold og røverier, men for mindre fejltrin. De bliver knaldet for skatteunddragelser.
Anders Fogh Rasmussen bliver af sine medparlamentarikere ikke straffet for de ulovelige overfald på Irak ogAfghanistan, for massemord på irakere og afghanere, og for de planlagte tyverier af disse landes ressourcer – ikke mindst den irakiske olie, som Mærsk havde et godt øje til.
Til gengæld ser man ud til at ramme chefens næstkommanderende, den udvalgte kronprins Lars Løkke Rasmussen, for taxaboner og andre fiflerier på skatteborgernes regning.
Finansministeren, der stædigt nægter at lette for kassen og hæve rammen, så de strejkende sundhedsarbejdere, pædagoger og FOA-folk kan få deres velfortjente løft, er i dybe vanskeligheder.
De seneste meningsmålinger taler om, at regeringen for første gang siden efterårsvalget har mistet sit flertal.
At fælde Lars Løkke og forhindre Venstre i at vinde næste valg, fordi Anders Fogh er emigreret til enten Unionen eller NATO-land (som begge har hoevdkvarter i Bruxelles, for øvrigt) er simpelthen hovedmålet for dansk parlamentarisk justits, hvor man slipper godt fra massemord, men risikerer at glide i en sjat rødvin.
I den virkelige verden går tingene ikke altid efter de herskendes beregninger. Den mest militaristiske og krigsliderlige regering Danmark har haft siden 1848 er godt på vej til at smadre både sit militær og sit politi.
Officerer forlader militæret næsten i hurtigere tempo end de kan uddannes, og det kniber enormt med at få soldater nok til at deltage i krigen i Afghanistan. Nu er også overordnede militærfolk begyndt at advare mod udviklingen. De gør sig imidlertid store anstrengelser for ikke at pege på det virkelige problem eller udpege de egentlig ansvarlige.
Men hele den danske befolkning udmærket er klar over, at det er deltagelsen i de ulovlige imperialistiske krige i Irak og Afghanistan, der er årsagen til drænet – og at de ansvarlige først og fremmest er Fogh og CO’s neokonservative regering med støtte fra de antimuslimske racister i Dansk Folkeparti.
Disse lov-og-ordenspartier har også gjort tilværelsen anstrengt for politikorpset, der er blevet brug til at føre borgerkrig mod den københavnske ungdom – til en ussel offentlig løn. Den store sparereform – kaldet strukturreformen – har yderlige bidraget til politiets vanskeligheder og en flugt fra korpset, der ikke er så omfattende som fra hæren, men betydelig.
Fogh har haft succes med sin neoliberale politik i den forstand, at han har fået gennemført den. Men hvor den er gennemført, har den været en katastrofe. Den har ikke bare raseret hær og politi – det er langt værre, hvad regeringen har gjort ved den offentlige sektor som helhed, der i kvalitet har oplevet en rutsjetur også ned af de internationale ranglister gennem de sidste årtier.
Det offentlige sundhedsvæsen og uddannelsessystemerne er systematisk blevet udsultet, mens privatiseringen og profit på sundhed, pleje og uddannelse er drevet fremad. Fogh og Co. har bevidst forstærket dette nyliberale felttog – og har samtdig systematisk ødelagt nogle af de områder, hvor Danmark rent faktisk lå foran.
For eksempel fjernede de i 2002 støtten til udvikling af alternativ energi – og slagtede dermed den danske førerstilling med hensyn til solvarme, blandt andet.
Under Fogh er vejene blevet dårligere, kloakkerne tilrustede og jernbanerne forsinkede, den kollektive transport dyrere og ringere.
Omtrent halvdelen af befolkningen har altid været imod Fogh og hans politik, som kun er blevet reddet af det langvarige (og kunstige) økonomiske opsving, vi har set. Det er nu ved at være helt slut.
Regeringens popularitet daler med rekordfart – og taktikeren Fogh har indset, at det er på tide at overlade statsministerposten til en anden og regningen for ødelæggelserne til eftertiden og de kommende generationer, mens han søger en ny international karriere.
Gangsterjustitsen på Christiansborg vil sikre, at han ikke bliver holdt ansvarlig for sine gerninger.
Endnu ikke, i al fald.
Netavisen 23. maj 2008
Dette er en artikel fra KPnet. Se flere artikler og følg med på
KPNET.DK – NYHEDER HVOR DER KÆMPES – eller på FACEBOOK
Udgives af APK – Arbejderpartiet Kommunisterne